Guvernul federal a anunţat
că va declara falimentul în următoarele 90 de zile...
Steagurile continuă să se înalţe în capitala Statelor Unite...
... s-au deteriorat semnificativ...
... creşterea crizei mondiale.
... şi a susţinut un război ce s-a dovedit a fi dezastruos.
Ce-mi amintesc?
Îmi amintesc că am citit despre un om de ştiinţă.
Avea ceva cu pisicile şi cutiile.
Lua câte o pisică şi o încuia în cutie.
Apoi, pentru a face lucrurile mai interesante,
punea în cutie un dispozitiv ce elibera gaz letal.
Numai că omul de ştiinţă nu ştia exact
când aparatul elibera otrava
şi când nu o făcea.
Singura metodă de a fi sigur
era să se uite în cutie.
Şi iată care e partea ştiinţifică.
Până să o deschidă, presupunea că pisica e vie
şi moartă.
Dacă fiecare din aceste variante era posibilă,
atunci, ambele erau, de asemenea, posibile.
De când am citit despre pisică,
nu pot să-mi mai scot din cap povestea asta.
Nu mă înţelegeţi greşit.
Nu dau doi bani pe sănătatea unui animal mic şi pufos.
Doar că nu pricep.
Cum poate ceva să fie mort şi viu, în acelaşi timp?
Eşti pregătit pentru spectacolul din seara asta?
Dl Smythe?
Vin din partea Uniunii.
Sfinte Sisoe!
Stai puţin. Aşteaptă.
Ţine arma în toc. Totul e în regulă.
Pot să plătesc.
Îmi pare rău, asta nu ţine de mine.
Să nu cumva să mă atingi.
Nu e nevoie să fii violentă, dră.
Henry Smythe, legea mă obligă să te întreb
dacă doreşti prezenţa unei ambulanţe,
gata să te ducă la spital.
Nu?
Bine.
Slujba mea e simplă.
Nu-ţi poţi plăti ratele la maşină, banca ţi-o ia înapoi.
Nu-ţi poţi plăti ratele la casă, banca ţi-o ia înapoi.
Nu-ţi poţi plăti ficatul?
Aici intervin eu.
Traducere şi adaptare Nahrmer @ www.titrări.ro
RECUPERATORII
Bună dimineaţa, tuturor. Eu sunt Eric Fitzsimmons.
Iar eu sunt Sabrina Kenn.
De pe întreg mapamondul, iată ştirile din această dimineaţă.
Avem ştiri importante din Nigeria, în această dimineaţă.
Asta e în Africa.
După cum ştiţi deja,
avem deja 10.000-15.000 soldaţi
staţionaţi la graniţa nigeriană.
- Vă aşteptăm curând, acasă. - Dar nu prea curând.
Se zvoneşte că Divizia 34 Blindate a sosit,
şi e gata să pună în aplicare faza a şasea a războiului.
Operaţiunea Hope Springs Eternal.
Nu bea din sticlă.
- El o face. - Dar nu şi tu.
Am întârziat. Poţi să-l duci tu?
- Sigur. - Mulţumesc.
Peter, nu mai umbla acolo.
Ţi-ai luat tot?
Da.
Tată, mă descurc şi singur de aici.
Bine. O zi bună.
Bine.
Fiecare însărcinare se încheie aproape identic.
Unii scâncesc. Alţii plâng. Unii chiar râd.
Dar la sfârşit, toţi stau întinşi pe podea,
zvârcolindu-se spre marele necunoscut.
Ai grijă la costum!
Îmi cer scuze, dle. Nu ştiam că sunteţi dvs.
Uniunea vă ajută să vă folosiţi potenţialul la maxim.
În anii trecuţi, aproape 200.000 de oameni
se aflau pe o listă de aşteptare pentru transplant de organe,
sperând ca cineva să moară,
pentru ca ei să aibă o şansă la viaţă.
Acum, datorită ştiinţei moderne biomedicale,
zilele de aşteptare şi de rugi au luat sfârşit.
Dacă nu vă permiteţi plata integrală de 618.429 $,
puteţi plăti în rate lunare, cu o dobândă anuală de 19.6%,
preţul standard pentru o unitate pancreatică.
Frank Mercer, director al Uniunii.
Vă înţeleg că vă faceţi griji.
Nu ştiţi dacă vă permiteţi. E perfect normal.
În primul rând, daţi-mi voie să vă asigur
că departamentul nostru va face un plan potrivit pentru dvs.
Iar dacă veţi întârzia cu plăţile,
există o perioadă de amânare de trei luni.
Abia în cea de-a şasea zi, din luna a patra de neplată,
vom recupera produsul, cu cheltuielile noastre, desigur,
folosind tehnicieni pricepuţi şi licenţiaţi.
Nu ştiu ce-aţi auzit la ştirile de la ora 18:00,
dar asta nu se întâmplă aproape niciodată.
Trebuie să vă spun, o datoraţi familiei dumneavoastră.
V-o datoraţi dumneavoastră.
Dacă veţi semna aici, aici,
şi veţi pune iniţiala aici, vom putem începe.
Va semna.
Toţi semnează.
Urechi, urechi, urechi.
Iar afurisitele astea de urechi. Rahat.
Slujba e slujbă, nu?
Da, dar de patru ori la rând urechi.
Perioada asta de probă nu e corectă.
Nu a fost corect nici ce i-ai făcut femeii din metrou, nu?
N-ai fost acolo să vezi, nu?
Băiatul surorii mele vrea să se angajeze. E un băiat bun.
Vorbeşte cu Frank.
Dar mă gândeam să pui tu o vorbă bună. Nivelul cinci?
Nu-l cunosc pe băiat, nu?
Mă nenoroceşti, când te expui aşa.
Am angajaţi care încearcă să vândă câte ceva.
Nu vreau să-mi sperii clienţii, bine?
Vrem să-i facem să cumpere, nu să gândească.
Şase plăţi integrale, săptămâna asta. Ştii ce înseamnă asta?
Nu. Ce înseamnă, Frank?
Te văd, refuză împrumuturile, şi plătesc cu bani gheaţă.
Nu avem profit când plătesc aşa. Nu, amice?
- Ce-avem aici? - Ficat.
- Ce-i asta? - Ficat.
Ce, te învârţi numai pe la Alcoolicii Anonimi?
Verificarea zilnică. Uşurel, amice. Care e numărul magic?
Nu şi azi, Jake.
Răspuns greşit.
Jake Freivald m-a bătut măr, în clasa a patra.
Nu a fost tocmai cinstit,
având în vedere că el repetase clasa a patra de trei ori.
Probabil nu prea-i plăceau rimele.
Dar nu putea să nu admire un scriitor în ascensiune
care dădea tot ce putea.
După război, o slujbă în Uniune era perfectă pentru unii ca noi.
Recrutorul ne-a spus că protejăm sistemul sanitar american.
Nouă nu ne păsa pe cine protejăm.
Rahat!
Haide, termină.
Poftim!
Doi ficaţi şi o inimă Jarvik!
Încearcă să nu mai zgârii codul de bare, Jake!
N-o să se mai întâmple, şefu'!
Eşti bine, omule? Eşti bine?
Lucrez cu nişte nenorociţi de copii.
Să mergem să bem ceva.
Bine. Trebuie să-i spun lui Carol.
Normal.
Ai vorbit cu Frank azi?
Despre transferul tău la vânzări?
N-am avut ocazia.
Vrei să spui când stăteai lângă el?
O să vorbesc luni cu el.
Ştii, mă transformi într-o scorpie cicălitoare.
Întotdeauna ai fost aşa.
Ia-l de aici.
- Ne vedem mai târziu. - Da.
Haide.
A mers bine.
Poate că data viitoare îţi croşetează şi nişte boaşe.
Ce zici?
Veniţi să testaţi cel mai avansat proiector senzorial neural,
Union M.5 Neural Net.
Astfel se făuresc visele plăcute.
Ştii despre ce e vorba, nu?
E vorba de control. Încearcă să te controleze.
Dacă te muţi de la recuperări la vânzări,
e ca şi cum ţi-ai tăia jumătate din salariu. Jumătate.
Ea crede ce vânzările sunt mai sigure.
Program de la 9 la 17, fără nopţi. Voi sta mai mult pe-acasă.
Frăţie, noi doi vom fi întotdeauna nişte recuperatori.
Fii atent la umflatul ăla.
Organele lui au cedat, acum multă vreme.
Pe 20 de dolari că a expirat.
Mă bag. 20 de dolari.
- A depăşit? - Aproape.
Pancreasul. Două zile.
Ce-ţi mai face pancreasul?
Am trimis banii, azi dimineaţă.
Spre binele tău, ar fi bine să fie aşa.
În 48 de ore, organul tău e al meu.
Uşurel, băiete. O să ai nevoie şi de o inimă nouă.
P. Morton? E Patrick Morton.
Tipul de la compania C?
Da.
Dă-mi să văd.
Nenorocitul încă mai stă cu părinţii lui.
Ai recuperat vreodată de la cineva cunoscut?
M-am ocupat de bunicul meu.
De ce râzi?
Încearcă tu să-i explici asta bunicii tale.
Du-te dracului, n-ai făcut asta.
Aş fi făcut-o, în ziua 96, dacă mi-ar fi dat formularul.
Ştiu că ai fi făcut-o.
Slujba e slujbă, nu?
Da, slujba e slujbă.
Mai bei o bere?
Dacă te mai holbezi mult, o să te însori până în weekend.
Mă duc să pornesc o bătaie.
Bună.
Îţi mai aminteşti asta? Jimmy T-Bone?
Peter doarme.
Îl dăm mai încet şi vorbim în şoaptă.
Muzica e prea tare.
Piciule.
Piciule, trezeşte-te.
Eşti treaz? Salut.
Salut.
Cum a fost la şcoală?
Am învăţat despre romani.
Am făcut o bâtă.
Am văzut.
Am făcut şi pentru tine una.
Mulţumesc.
Astea nu erau din Evul Mediu?
Da.
Dna Begs m-a pus să refac proiectul.
Dacă spune să-l refaci, atunci, îl refaci.
Îi urăsc pe romani.
Ce păcat.
Romanii erau nişte duri.
Îi obligau pe oameni să se lupte cu leii.
Dna Begs spune că le dădeau foc sătenilor, când îi atacau.
Are dreptate. Pârjoleau pământul. Doborau duşmanii cu pietre.
O tactică eficientă.
- Tată? - Ce e?
De ce romanii ucideau oameni cu pietre?
Fiindcă nu aveau arme de foc.
Culcă-te.
Noapte bună.
Nu vreau să-ţi tai avântul,
dar ar trebui să-i mai întorci puţin.
Dacă oamenii i-ar mânca pe cât de repede îi gătesc eu,
nu s-ar arde, nu?
Hot dog! Făcut la jar.
Cam crocanţi.
Da?
Nu e un moment prea bun.
Nu sunt acasă. Ce vrei?
Nimeni nu mănâncă salată.
Nimeni nu mănâncă vreodată salată de sfeclă.
Ţi-am spus să nu dai bani aiurea pe ea.
Bine, te sun eu mai târziu. Pa.
Ţi-l răpesc puţin pe maestrul bucătar.
- Dă-mi şorţul tău. - Ce?
Vine un datornic aici. Te bagi şi tu?
Acasă la mine? Nu.
- Tipul ăsta a depăşit cu şase luni. - Nu.
E comision dublu. Îţi dau jumătate.
Jumătate.
Îţi plătesc sumă întreagă.
Vreau doar să ajung în centru.
Nu-ţi face griji. Vei termina într-un minut.
- Două minute. Maxim. - Maxim două minute.
- Da. - Unde e trusa?
- Debaraua din faţă. - Eşti un sfânt.
Ştiu.
S-a dus să mai aducă nişte carne.
Cine e tipul ăla?
Linişteşte-te. E un prieten de-al meu.
E un prieten de-al tău?
Haide, omule, dă-mi drumul! Deschide portiera!
Haide, omule!
Mulţam fain.
Unde te duci?
- Să-mi iau o haină. - Îţi aduc eu...
Carol!
Puteam să-ţi aduc eu o haină, ce Dumnezeu.
Ce naiba crezi că faci?
- Am terminat. - Ia asta de-aici !
Nu, e în regulă. Gata, pleacă.
Haide, iubito. E doar un rinichi.
- Mai are unul, e bine. - Jake.
- E bine. - Jake.
Peter, opreşte telefonul.
Dă-mi asta.
Unde te duci?
Haide, nu face asta.
Hai să discutăm. Mai încet. Hai să discutăm.
Ia o hotărâre.
M-am mişcat cât am putut de repede, omule.
Da, ştiu.
Va trebui să discut cu Frank.
Ai auzit despre noul M.5 Neural Net?
Nu. Iar ai citit pamfletele alea?
L-am văzut la o prezentare.
Drăcia preia controlul asupra întregului sistem limbic.
Contuzii, atacuri cerebrale, orice-ţi trece prin cap.
Te conectează, apoi parcă trăieşti întreaga viaţă într-un vis.
Da?
Şi cum îl scoţi?
Aşteaptă puţin.
Stai, stai, stai!
La naiba.
Ce e?
E un cuib.
Bine. Dacă vrei, poţi să intri tu primul, de data asta.
Ce favoare? Normal că intru primul. Tu ai intrat primul data trecută.
- Nu... - E matematică elementară.
Fie ai banii, fie nu-i ai.
Dacă ai banii, îţi găsesc un loc pe barcă.
Ascultă-mă. Trebuie să mă asculţi.
Este o bancă în Buenos Aires,
la intersecţia Cacao cu Santa Fe! E o femeie acolo...
Razie!
Anunţă.
Zece.
O să fac cu doi mai mulţi decât tine.
Unde fugiţi? Abia am ajuns.
Şi tu! Acum tu!
Te distrezi?
Trezeşte-te! Trezeşte-te!
Forţa e puternică, Luke.
Eşti bine?
- Ce faci? - Credeam că ai nevoie de ajutor.
Era al meu. N-ai văzut că înfipsesem cuţitul în braţul lui?
Eu l-am doborât. Se pune pentru mine.
- Glumeşti, nu? - Jake.
Zece minute m-am chinuit cu el!
M-am muncit zece minute cu el ca să vii tu
şi să-l pocneşti peste cap cu o ţeavă?
Jake.
Uite, nu iei o viaţă.
Asiguri perpetuarea Uniunii,
pentru ca noi să continuăm să oferim...
Eroii victorioşi s-au întors cu prada de război!
Bun. Ce aveţi?
Optsprezece gazde. 32 de organe artificiale.
- 32 şi jumătate. - Jumătate?
Un pitic.
Oameni mici. Te rog, am un văr.
Am găsit o barcă ce se pregătea să fugă. Fii atent la astea.
Doi dintre ei aveau dispozitive de bruiat.
I-am verificat. Apăreau curaţi.
I-am deschis, oricum. Fiecare avea trei organe artificiale.
Nenorociţii ăştia ar încerca orice.
32 de organe. Impresionant, băieţi.
V-aţi gândit să faceţi asta în mod regulat?
- Speculă? - Da.
Lucraţi pe cont propriu. Distrugeţi cuiburile astea.
Nu trebuie să mai aveţi de a face cu mine sau cu formularele.
Voi doi, lucrând pe cont propriu, împărţind pumni în jurul vostru.
Pot vorbi cu acţionarii, să văd dacă vă pot ajuta.
Ce părere ai, omule? Ce crezi, amice?
Las-o baltă.
De fapt, Frank, voiam să discut ceva cu tine.
- Ceva... - Da, las-o baltă.
Caută pe altcineva.
Adu-ne formularele.
Cum vreţi voi.
Pot să te întreb ceva?
Ce crezi...
... că ţine unită o asemenea lume de rahat?
Nu e magie. Nu e.
Sunt regulile.
Oameni ce trăiesc după condiţii impuse de ei înşişi.
Sunt regulile.
Dar ştii ce e mai important decât regulile?
E aplicarea acelor reguli.
Vreau să spun că noi doi avem o responsabilitate.
Ceea ce facem noi,
poate că e neînsemnat, nu ştiu,
dar contează.
Contează.
Aş munci mai puţine ore.
Eşti sigur de asta?
Slujba e slujbă, nu?
Slujba e slujbă.
Ai grijă doar să-ţi plătească şi sporul de risc.
Vei sta lângă Frank, într-o cabină,
spunându-i unui amărât măcinat de cancer,
"O datoraţi familiei dvs. V-o datoraţi dvs."
Sunt şanse mari să te îneci cu propria ta vomă.
Ar trebui să termini treaba cu T-Bone.
Da.
Va fi ultimul tău răcnet.
Îi vei oferi şi lui Carol ceva timp pentru a se calma.
Eşti gata să mergem după Patrick Morton?
Am fost de dimineaţă. Mi-a spus să te salut.
N-ai făcut-o?
Ba da. Mi-a spus să te salut, înainte să-l aranjez.
Jake are dreptate.
Şi dacă asta va fi ultima mea misiune,
nu poate fi alta mai bună decât Jimmy T-Bone.
Îi ascult muzica de când eram la liceu.
Şi din punctul meu de vedere,
măcar inima îi va fi smulsă
de cineva care îi apreciază muzica.
E o casă frumoasă.
Mersi.
Nu-mi mai aparţine.
- Eşti de la Fisc? - Nu.
Lipitorile alea iau tot înapoi.
Şi eu la fel.
Pot să termin cântecul ăsta?
Da, sigur.
De fapt, şi eu sunt puţin fan.
Da? E bine. Mă poţi ajuta.
Eu nu...
Nu ştiu ce să fac.
Nu e complicat.
Un cântec e un set de melodii, care lucrează împreună.
Trebuie doar să ştii când să le întrerupi.
Să le opreşti câte una pe rând.
Pot face asta.
Ăsta va fi un afurisit de hit.
Cei de la Fisc vor fi încântaţi.
Poţi să ai tu grijă ca partenerul meu Terrance,
de la Blue Note Records, să primească asta?
Se rezolvă.
Acum,
sunt obligat de lege
să te întreb dacă doreşti o ambulanţă pregătită,
gata să te ducă la spital.
Şi ce-o să facă ei? O să-mi dea o inimă nouă?
Nu cu datoriile tale.
Ştiu, e ca oul cu găina.
Există un departament pentru reclamaţii.
Nu, omule.
Să mă aşez sau să stau în picioare?
E mai uşor dacă te întinzi.
Ce naiba e asta, omule?
Defibrilatorul meu.
Inima Jarvik se opreşte din pompat, când îi administrezi un electroşoc.
Aşa nu risc să-mi pierd vreun deget.
Stai puţin. O să doară?
N-o să simţi nimic.
Am fost lăsat inconştient de patru ori.
Prima dată, antrenament militar.
Lasă capul pe spate pentru testul la şocuri.
Ce test?
Felicitări, fiule. Ai un creier foarte mic.
Creiere mici, cranii mari.
De asta ne bagă într-un tanc.
Putere de foc!
Ţintă în vizor! Foc de voie!
Te-am aranjat!
Rahat! A dispărut!
Aici, da?
Apoi, într-o noapte, războiul se încheiase.
Iar noi eram echipaţi, şi nu aveam unde să mergem.
Vedeţi voi, pentru noi, războiul nu s-a încheiat niciodată.
Doar că s-a schimbat peisajul.
Frumosule!
Haideţi! Să vă văd!
Şi asta a fost a doua oară.
Iar acesta
e knockout-ul cu numărul trei.
Se trezeşte.
Arăţi bine. Arăţi foarte bine.
Ne-ai speriat, amice.
Clientul?
Uită-te la el.
Abia ce a ieşit din comă, şi îşi face griji pentru formular.
Mă îngrijorezi, prietene.
Nu-ţi face griji, îl prindem noi.
Carol?
A plecat, acum ceva timp.
Nu îmi...
... amintesc.
Un echipament defect.
Frank i-a pus pe cei de la atelier să-l verifice chiar acum.
Ce e?
Ştii că-ţi voi fi alături, orice s-ar întâmpla.
Ţi-aş schimba şi scutecele, dacă ai avea nevoie.
Dar trebuie să discutăm nişte afaceri acum.
Sigur. Uite...
Jake poate să facă şi treaba mea, până mă pun pe picioare.
Eşti un om foarte norocos, ştii asta?
Ce vezi tu aici
e noua inimă modulară Jarvik 39, adevărată capodoperă.
- Nu. - Ba da.
- Nu, nu, nu. - Garanţie de zece miliarde de bătăi.
Are valve inoxidabile...
Scoate-o afară.
- Scoate-o afară, Jake. - Ai încasat un şoc puternic.
Nu mai ai decât ţesut mort.
Mă simt bine!
Fiindcă inima artificială îşi face treaba.
Nu trebuie decât să semnezi câteva hârtii.
Ei pot scoate carnea, să pună noua inimă artificială,
să te coasă ca nou.
Garanţia la minunăţia asta...
Nu-mi vinde mie. Nu-s un afurisit de client!
Sigur că nu eşti.
Eşti cel mai bun recuperator din oraşul ăsta.
Dar n-ai nevoie de inimă, ca să-ţi poţi face treaba?
Trebuie să faci ce ştii tu mai bine. Să ai grijă de tine.
O datorezi familiei tale.
Ţi-o datorezi ţie.
Ce e? Ce-am spus?
Eşti un nemernic.
Domnule?
Dle, asta e proprietatea spitalului.
Amice, hai înapoi înăuntru.
Te comporţi ca un copil.
Asta ar trebui să reducă durerea
şi să ajute corpul să accepte inima artificială.
Ţi-o mai dau timp de trei zile, apoi, va trebui să rezişti.
Carol?
Încuietoarea e stricată.
Cheia mea merge.
Unde pleci?
E o măsură cam extremă, nu crezi?
Ţi-am spus să iei o hotărâre.
Ai făcut asta când ai acceptat o altă misiune.
Pot să-l văd pe Peter?
Haide, Carol.
Îmi pare rău.
Cine tot sună? Afurisiţii de copii.
Mişcă-ţi fundul convalescent înăuntru.
Mulţumesc din nou pentru asta.
E casa ta, omule. E casa ta.
Şi te-ai sincronizat perfect.
În 15 minute începe meciul.
O mai ţii minte pe chinezoaica de jos?
Da.
Vine să vadă meciul,
şi aduce şi o prietenă.
Iar prietena ei e fierbinte. Ţi-o las ţie.
Trebuie să spun ceva, totuşi.
Asta e camera fericită.
Ştii că mi-ar plăcea să stau,
dar cred că e mai bine să mă culc.
- Vrei să dormi? - Da.
Nicio problemă. Dar ar mai fi ceva.
Ce e?
Toţi băieţii ţi-au simţit lipsa,
şi ne-am gândit să-ţi luăm un cadou de revenire.
Vreau să-ţi prezint Inima Harry.
Ce cauţi în casa mea?
Dle Erikson, vin din partea Uniunii.
Stai! Nu!
Slavă eroului victorios!
Bine-ai revenit.
Vrei să mă ţii în suspans,
sau îmi spui detaliile?
- Ce s-a întâmplat? - A fost o treabă standard.
A fost uşor, ca de obicei. Rugăminţi, câteva lacrimi.
Am avut un client săptămâna trecută.
Imediat ce m-a văzut, a început să zbiere ca o fetiţă.
Şi a făcut şi un balon la nas.
Cu cât plângea mai mult, cu atât creştea şi balonul mai mare.
Mare şi mic, mare şi mic. Parcă era...
I-am spus s-o lase mai moale.
Ascultându-l pe Jake cum povesteşte
despre un amărât şi ficatul lui expirat,
eu mă gândeam doar că amărâtul acela avea un nume,
o soţie
şi copii.
- Salut, piciule. - Salut.
- Ce faci? - Bine.
Cum merge şcoala?
Bine, cred.
Doar bine?
Peter.
Mergi înăuntru.
Ascult-o pe mama ta. Mergi înăuntru.
Bine.
Ne-ar prinde bine să vorbim.
Carol.
Carol!
Dacă m-ai lăsa să intru, doar pentru un minut...
Ceva...
... s-a schimbat.
A sunat Frank. A spus că nu ai adus formularul.
Mi-ai spus că nu au fost probleme, nu?
Mi-ai spus că a fost o treabă uşoară.
Nu?
Am priceput.
Nicio problemă. Am înţeles.
Toţi avem nevoie de o pauză, nu?
Cât ai zice "peşte", o să te întorci la treabă.
O să-i cureţi pe toţi.
Dle Timmons,
o datoraţi familiei dvs, v-o datoraţi dvs.
Am făcut musaca.
Vreau să încerci sosul béchamel.
Am rămas în urmă cu ratele.
Trebuie să fac nişte bani.
Fă ce trebuie să faci.
Trebuie să faci nişte bani, nu?
Da.
Dar să nu te obişnuieşti. Bine?
Desigur, dacă nu puteţi plăti tranşele,
angajaţi ai Uniunii vor intra în casa dvs, în toiul nopţii,
vă vor deschide cutia toracică cu un bisturiu
şi vor recupera proprietatea.
V-am spus să ştiţi.
Evident, nu sunt făcut pentru vânzări.
Iar noua inimă devine mai interesată, cu fiecare bătaie.
Puteţi să ne daţi ficatul dvs?
Majoritatea oamenilor nu ştiu când o să moară.
Eu mai am exact şase zile, trei ore
şi 20-30 minute,
depinde cât de punctual e recuperatorul care va veni.
E uimitor cât de repede trec 90 de zile.
La naiba!
Doar suntem parteneri.
Iar tu strici totul. Ştii asta?
Ai dat totul peste cap.
Nu înţelegi asta?
Am avut mereu noroc aici.
Cimitirul de fiare vechi e ca un cufăr cu comori.
În 30 de minute o să fim din nou primii pe listă.
O să vezi.
E o gaură neagră.
Nimic mai mult.
Servit pe un platou. Esofag. A depăşit cu cinci luni.
Înţeleg, nu eşti pregătit să operezi un copil.
Bine, bine.
Unde te duci?
Ficat şi rinichi.
Vrei să încep eu?
Bine, Jake.
Ai făcut asta de o mie de ori!
Ce naiba se întâmplă cu tine?
Nu pleci de aici,
până nu termini asta.
Apoi o să cauţi altul.
O să cauţi altul. Caută cât de mulţi poţi găsi.
Vreau să depăşeşti momentul.
Trebuie să faci asta.
O parte din mine,
cea mai mare parte,
nu e foarte deranjată de cum o să se termine totul.
Fiindcă oricum s-a terminat.
Pentru cei care mai numără, e knockout-ul cu numărul patru.
Domnişoară?
Unde ai auzit cântecul ăsta?
Domnişoară?
De unde ştii cântecul ăsta?
Te cunosc.
În trei zile, pot veni să recupereze inima, legal.
Probabil nu-mi voi folosi timpul rămas aşa cum trebuie.
Două zile de sevraj.
Văd mizeria, cicatricile
şi paloarea de pe buzele ei.
Ar trebui să plec.
Dar, dintr-un motiv anume, nu pot s-o fac.
Am văzut un interviu cu un criminal în serie.
A spus că a avut nevoie de şase ani să pregătească prima lui crimă.
A doua, un an. Iar la a treia, doar o săptămână.
După ce a trecut de barajul ăsta, a urmat potopul.
Să ucidă oameni,
a devenit o a doua lui natură.
Se pare că funcţionează şi invers.
Cum te simţi?
Stai!
Opreşte-te!
Nu ţi-am cerut ajutorul!
Ce-ai fi vrut să fac, să te las pe stradă?
Eşti la fel de distrus ca şi mine.
Poate că nu.
Mi-a lua ceva timp, dar am înţeles în sfârşit
de ce omul de ştiinţă a pus pisica în cutie.
Încerca să ne spună ceva.
Toţi suntem vii.
Toţi suntem morţi.
Toţi suntem acea pisică.
Dar trebuie să alegem.
Fie toarcem şi ne lingem rănile,
şi aşteptăm ca otrava să-şi facă efectul,
fie ţipăm şi zgâriem
şi ne căţărăm din cutie.
Ţi-au pus nouă inimi când nu mă uitam?
Unchiul meu jefuia bănci. Ţi-am spus asta vreodată?
A făcut ravagii pe coasta de vest,
umblând în împrumuturi şi economii.
Şi se pricepea la asta.
Nimeni nu-l găsea.
Credea că a scăpat.
Se trezea dimineaţa,
mergea la muncă, la atelierul auto.
Dar din când în când,
sărea peste masa de prânz, îşi punea o mască, jefuia o bancă.
Apoi, într-o zi, poliţiştii i-au bătut la uşă.
Lasă-mă să ghicesc.
I s-a luat o piatră de pe inimă.
Nu, s-a înfuriat la culme.
Se prostise.
Nu mai era la fel de bun.
Iar el ştia asta.
Pe cine crezi că va trimite Frank după mine? Pe Ray?
Probabil pe Ray.
Nu ştiu.
Poate chiar pe mine.
Slujba e slujbă.
Încă mai crezi asta?
Peter?
Peter.
- Tată? - Da.
Ascultă, eu o să plec o vreme.
Asta înseamnă că n-o să mai pot să te iau sâmbăta.
Dar o să mă gândesc la tine în fiecare zi.
Ne vedem sâmbătă.
Ce s-a întâmplat?
Trebuie să plecăm.
Ce?
Am fost prins încercând să te şterg de pe listă.
Acum o să vrea să ştie unde sunt şi restul.
Ai scăpat.
Poţi să mă laşi aici. O să mă descurc şi singură.
M-am ocupat de tine, mai întâi. N-am reuşit să ajung şi la mine.
Vii?
Ideea este că am o inimă artificială,
iar ea e plină de alte organe artificiale.
Poate că suntem două piese din acelaşi puzzle.
Poate că nu încerc s-o salvez doar pe ea.
De ce-mi dai mie asta?
M-am gândit că vrei asta.
M-am înşelat?
Dă-i-l altcuiva.
Îl vreţi?
Ochii tăi nu erau căprui?
Opticor 202, cu amplificator de pigment.
Cum reuşeşti să ţii minte tot ce ai în tine?
Să vedem.
Pancreas şi rinichi de la diabet.
Unul a ieşit din garanţie şi s-a stricat.
A trebuit să-l înlocuiesc pe piaţa neagră.
Ficat, stomac şi plămâni, mulţumită drogurilor.
Un genunchi de la un accident de maşină.
Îmbunătăţiri. Am ochii, urechile, corzile vocale.
Sistem reproductiv Jackson, seria 5.3.
Model Lady Mystique. Disponibil în şase culori.
Opreşte-te.
Încheieturi Flexor Dura. Garanţie un miliard de paşi.
Opreşte-te.
Întreabă-mă de buzele mele.
Ce marcă sunt buzele?
Sunt naturale.
La mulţi ani.
Nu e ziua mea.
Ziua ta.
La mulţi ani.
Eu nu ţi-am luat nimic.
Ba da.
Deci despre ce scriu?
Nu sunt doar nişte porcării de memorii
sau încercarea de a-mi cere scuze pentru tot ce am făcut.
E un avertisment.
Sper să învăţaţi ceva din greşelile mele.
Pentru că, la urma urmelor,
o slujbă nu e doar o slujbă.
E ceea ce te reprezintă.
Şi dacă vrei să schimbi ceea ce eşti,
ei bine, mai întâi,
trebuie să schimbi ceea ce faci.
- Poftim. - Mulţumesc.
Ce e? Roman? Epopee?
Gânduri.
Sunt doar...
... unele chestii.
Şi nu e gata.
Ce e?
Vine cineva.
Nu auzi?
Ce faci?
Pune-ţi astea.
Jos!
Cine e?
Proprietarul a venit după chirie.
Ia maşina de scris!
- Este o ieşire de urgenţă. - Nu, nu! Pe scări.
Ce naiba e asta? Ce porcărie.
Credeam că eşti de Nivelul Cinci.
Drept să spun, sunt...
Sunt puţin dezamăgit.
Tu eşti dezamăgit?
L-au trimis pe tipul cu urechile. Imaginează-ţi cum mă simt eu.
Ce glumă bună.
O să-ţi şterg rânjetul de pe faţă,
după ce-ţi voi ţine inima în mână.
Rahat. Beth, înapoi!
Beth!
Nu!
Rahat.
Rahat!
- Doare! - Beth, pleacă de acolo.
Haide, ieşi afară!
Bine-ai revenit.
A cui e maşina?
A proprietarului. Am împrumutat-o.
Pierzi mult fluid pe-acolo.
Pot s-o repar.
Unde mergem?
O să luăm nişte provizii.
Unde ai găsit toate astea?
Când stai suficient de mult timp pe stradă...
Gata.
"Cu ce te ocupi?" "Sunt un plămân. Îţi vine să crezi?"
"E ridicol, nu?"
Ce exemplu grozav dă.
Te simţi bine?
Mai bine ca niciodată.
Durează cinci minute.
Atenţie, cumpărători, doar luna aceasta...
- Salut, Larry. - Salut, Larry!
Salut, Larry!
Ai grijă, băiete.
Dacă vrei să ajungi vreodată recuperator,
ţine capul sus.
Ce naiba vrei?
Bună ziua, şefu'.
Trebuia să-ţi dau ţie slujba plămânului.
Îţi stă bine cu asta.
Da? Mă mănâncă groaznic.
Da, aşa a spus şi băiatul.
Frumos pistol cu electroşocuri.
- E al tău? - Nu.
Şi nici asta.
Asta o să-i fac şi următorului.
Şi cel care va urma. Şi cel de după aceea.
Îţi garantez că vei rămâne fără recuperatori
înainte să rămân eu fără metode de a-i ucide.
Grozav. E chiar grozav.
Ai idee în ce situaţie mă pui?
Unul dintre oamenii mei fuge de datorii?
Da.
Acum, scoate-mă din baza de date.
Bine. Dă-mi inima ta.
Am spus să mă scoţi din baza de date.
Iar eu am spus să-mi dai afurisita de inimă.
Ce Doamne iartă-mă, parcă eşti unul dintre ei,
te plângi şi te milogeşti.
Nu poţi fi scos din sistem! Ai renunţat la opţiunea asta
când ai umblat la codurile de bare!
Da! Chiar aşa, geniule!
Au retras toate scanările locale!
Acum recuperarea fiecărui organ trebuie să treacă prin biroul central,
şi să fie scanat în spatele uşii roz!
Deci, dacă nu te gândeşti să intri prin efracţie în corporaţie,
dă-mi afurisita de inimă!
Ar mai fi o opţiune.
Am putea să ne aşezăm şi să discutăm civilizat.
Să găsim un plan care corespunde...
Plecăm.
Unde mergem?
Kenya. America de Sud. Oriunde nu există Uniunea.
La aeroport?
Nimeni nu poate trece de aeroport. E imposibil.
Nu şi cu astea.
Nu pricep. Cum a intrat aici?
Purta un costum de plămân.
Mă bucur că ţi se pare amuzant,
fiindcă acum e al tău.
Unde e afurisita mea de cămaşă?
Slujba e slujbă, nu?
Staţi pe loc.
Înaintaţi. Mulţumesc.
Dle?
Înaintaţi, vă rog. Rămâneţi acolo.
Mulţumesc.
Şi dacă nu merge?
Trebuie să meargă.
- Să-l declar? - Nu. Nu.
Nu vrei să-ţi găsească dispozitivul de bruiat.
M-am uitat la el.
- M-am uitat la el. - La naiba.
O mică vacanţă?
O înmormântare.
Ai terminat?
O zi plăcută.
Mulţumesc. Înaintaţi, vă rog.
Rămâneţi acolo.
Mulţumesc. Înaintaţi.
Dle, înaintaţi, vă rog.
Rămâneţi acolo.
Mulţumesc. Înaintaţi.
A fost distractiv.
- Mulţumesc. - Scumpule, uite.
Mă scuzaţi, dră. Vă sângerează piciorul.
Haide.
Doamnă, aveţi nevoie de ajutor?
- Sunt bine. Mulţumesc. - E bine. Mulţumim.
- Nu puteţi zbura aşa. - Poftim?
Dle, a umplut podeaua de sânge.
- Trebuie s-o curăţăm. - Sunt bine.
Chiar este necesar?
Cu cât terminăm mai repede, cu atât mai repede vă puteţi îmbarca.
- Vă promit că este bine. - Să mergem.
Pe aici, vă rog.
- O să mai prindem avionul ăsta? - Desigur.
- Biletele sunt rambursabile? - N-am idee, dle.
Şi când se face ultima îmbarcare?
Nu ştiu, dle.
Să ne uităm la picior.
Doctorul i-a spus să nu se forţeze.
Dar nu ascultă de nimeni.
E în regulă. Se întâmplă tot timpul.
El e.
Nu vrei să faci asta.
Toţi trebuie să facă pe eroii.
O să scăpăm de maşina asta şi o să-ţi căutăm o rotulă nouă.
Ştiu pe cineva care ne poate ajuta. Nu face parte din Uniune.
E contrabandist?
Nu avem de ales.
Crede-mă, e ultimul loc în care vreau să merg.
E o idee proastă.
Mi-a lăsat mereu o cheie aici.
Cât de bine-l cunoşti pe tipul ăsta?
Lasă-l jos. Lasă-l jos.
Asbury.
Micuţa dră Muffet.
Nu-mi spune aşa.
Avem nevoie de ajutorul tău.
De ce mi-ai adus pe cineva de la Uniune?
Nu mai lucrez pentru ei.
De ce? Ai demisionat sau ai fost concediat?
Ai primit prăjiturile de la mine?
Da, am primit prăjiturile.
Nu atinge nimic.
Haide, nu mai scânci.
Mă gândeam la tine când am făcut asta.
Îmi lăsa mereu o cheie... Asbury... Nu-mi spune aşa.
Telecomandă universală. Redare vocală cu memorie de opt ore.
Îţi spun, va fi o atracţie la petreceri.
Ascultă-mă ce-ţi spun.
Văd că nu te-ai schimbat.
Nu, n-am făcut-o.
Dar tu?
Ai plătit pentru astea?
Ce-ai spus?
Ai plătit pentru astea?
Tu ai plătit pentru a ta?
E diferit.
Şi care e diferenţa?
Eu sunt Robin Hood, puiule. Sunt Iisus, sunt Gandhi.
Pot să iau o inimă din cineva şi s-o pun în altcineva,
la jumătate de preţ.
Ideea e că eu nu-mi ucid clienţii.
Aştept ca ei să moară.
Şi ce faci cu clienţii tăi, după ce termini cu ei?
- Îi faci hrană pentru câini? - Ştii ce?
Tu gândeşti singur? Papagalul companiei?
Prefer să fiu un afurisit de papagal,
decât un nenorocit de vultur.
Crezi că eşti soluţia? Tu eşti problema!
Eu sunt problema? Tu eşti nenorocita de problemă!
După ce terminaţi proba de urlat,
puteţi să mă ajutaţi şi pe mine?
Şi ce vreţi de la mine? Vreţi să vă pun într-o barcă?
Da, dar nu pot alerga dacă nu pot merge.
Îmi pare rău, scumpo, dar nu mai fac articulaţii.
Va trebui să vorbim cu Alva pentru operaţia asta.
Târfa aia aproape că m-a ucis.
Asta e partea ta de poveste, nu?
Dar eu mă excit numai cât văd că încă mai eşti supărată.
Ia loc.
- Încă una, mamă? - Da, scumpo, încă una.
Las-o pe mama să-şi facă treaba.
Ea e micuţa Alva.
- Bună. - Bună.
Înainte să începem,
trebuie să-mi spui despre toate celelalte organe artificiale.
Ce tot spui? Tu mi le-ai pus pe majoritatea.
Beth, fă-mi pe plac.
Urechile, Vocar.
Urechile, Opticor.
Ficatul e un Hexa-Tan din Danemarca.
Rinichii sunt de modele diferite.
Unul e făcut de Uniune.
Celălalt nu a rezistat la fel de bine.
Dumnezeule, credeam că nu mai tace odată.
Stai. Nu trebuie să-ţi spună şi despre celelalte organe?
Nu, e în loc de numărătoare. Haide, puiule.
- Ce facem? - Un genunchi nou.
Ce? Ea e chirurgul?
Da, eu nu mă mai ocup decât de anestezie.
Cea mică are mâini mai sigure.
Are cinci ani!
De fapt, are nouă ani,
dar face asta de când avea patru ani.
Nu-i aşa, scumpete?
Aproape l-am scos.
Îmi vine să dansez.
Haide. Ţopăie.
Stai.
Aşteaptă aici.
Beth, să plecăm de-aici.
Bine, bine, bine, Vin. Încă unul de-al Uniunii?
Voi vă răspândiţi precum cancerul...
Beth.
Bine...
O tot ţine aşa.
Cum ne-ai găsit?
La fel cum m-ai fi găsit şi tu pe mine.
Înţeleg ce se întâmplă.
Am priceput.
Dar pot să rezolv asta cu Frank.
Tot ce trebuie să faci e să te întorci cu mine.
Beth, aşteaptă acolo.
Mă ocup mai târziu de tine.
Nu.
Nu mă pot întoarce.
Asta eşti tu, omule.
Asta eşti tu.
Nu mai sunt, de când cu accidentul.
Iar începi cu accidentul ăla!
Dacă ştiam că o să te plângi atâta
de accidentul ăla...
Ce?
Credeai că a fost soarta?
Modul destinului de a te împăca cu lumea?
Asta ai crezut?
Jake...
Cosmosul nu ştie nimic
despre îndepărtarea unor circuite electrice.
Tu ai umblat la defibrilator.
Nu-i aşa?
Şi pentru ce?
Ca să le fiu dator şi să nu pot schimba departamentul?
Tu nu eşti un vânzător! Nu poţi fi asta niciodată!
Trebuia doar să continui să munceşti.
Noi doi, să ne facem treaba.
Eşti nebun, ştii asta?
Puteai să mă ucizi.
Am încercat să-ţi salvez viaţa.
Nu merg cu tine.
Iar eu nu te las să pleci.
Dumnezeule!
Să mergem, amice.
Nu!
Ţi-o datorezi ţie.
Ai făcut asta de o mie de ori!
Amice, noi doi o să fim mereu recuperatori.
- Stai cu mine. - Întotdeauna.
Nu poţi fi scos din baza de date!
Ai renunţat la opţiunea asta când ai umblat la codurile de bare!
Trezeşte-te.
Haide, ridică-te.
Eşti bine?
Trebuie să plecăm.
Razie! Recuperatori!
Razie, razie!
Du-te! Du-te! Du-te!
Razie!
Rahat!
Ajutor!
Unde-au dispărut?
Scanerele nu arată nimic. Nu sunt aici.
Vorbele mele preferate.
- Stai. - Înapoi!
Dă-mi un singur motiv
să nu apăs pe trăgaciul ăsta.
Bun-venit în lumea ta, recuperatorule.
Treci înapoi înăuntru.
Putem rămâne aici până găsim o cale de ieşire.
Nu e nicio cale de ieşire.
Te rog, opreşte-te.
Nu există nicio cale de ieşire.
Pentru nimeni.
Oriunde ne-am ascunde, ne vor găsi.
Asta fac ei. Asta am făcut şi eu.
ce vrei să faci?
Să termin asta.
Mergem la sediu, găsim uşa roz,
Dacă găsim uşa roz, putem şterge baza de date
Nu va mai fi niciun cont.
Nimeni nu va mai fi datornic.
E simplu.
Iată-l.
- Piciul. - Tată!
- Mulţumesc că l-ai adus. - Nu-mi vine să cred unde s-a ajuns.
Lasă-mă un minut cu fiul meu.
Ea cine e?
Carol, nu vrei să discutăm despre asta în metrou?
Haide.
Frank şi Jake mă sună de câte trei ori pe zi,
pentru a da de tine.
N-am timp pentru aşa ceva.
Nu-ţi cer decât să mă laşi puţin cu Peter.
Crezi că eu mă distrez, încercând să-l cresc singură?
Mamă! Tată!
Peter, eu port o discuţie aici!
N-am avut de ales!
Crezi că eu am vrut să plec?
Lasă-mă puţin cu fiul meu.
Sunt sigură că exact asta ai vrut,
să pleci şi problemele tale să dispară.
Asta nu e...
Peter!
Foarte urât din partea ta.
E foarte urât ce-ai făcut.
Haide, trebuie să mergem.
Când vei fi suficient de mare, vreau să citeşti asta.
Şi dacă vrei să-ţi vezi tatăl, voi fi în Punta del Este.
- Poţi să spui asta? - Punta del Este.
Te iubesc. Ai grijă de mama ta.
Bună.
Haide. Iar?
Care e planul?
Aşteaptă aici.
Mereu îmi îngheaţă picioarele.
Ciorapii de bumbac nu te ajută?
Port mereu ciorapi de bumbac. Cine e tipul ăsta?
Dle, asta e o zonă interzisă.
Trebuie să ai relaţii sus-puse.
Şi cum arată? Roz deschis sau închis?
Nu ştiu. Dacă vezi o uşă roz, intri.
Să mergem.
Haide.
Vino.
Asta e?
La naiba.
- Angajaţi ai Uniunii. - Ce facem?
Rahat.
Pune mâna pe topor.
Nu mişcaţi!
- Rămâneţi pe loc! - Aruncă-l!
Aruncaţi armele! Acum!
Dacă intră cineva pe uşă, ucide-l.
Fierăstrăul!
Vă rugăm, îndreptaţi-vă spre cea mai apropiată ieşire.
Acesta nu e un exerciţiu.
O zi plăcută.
Haide. Fă o livrare.
Beth.
Beth!
Grozav! E de-a dreptul perfect!
Nu e nicio tastatură.
- Nu e nicio tastatură. - Şi?
Cum pot intra în sistem fără o tastatură?
Cum şterg conturile?
- Poate e o metodă diferită. - Şi ce să folosesc?
Nu ştiu. O interfaţă sau ceva de genul ăsta.
Uite, Beth, E un scaner, asta e tot.
Chiar dacă...
Singura...
Singura metodă de a fi scos din sistem...
Care este?
Singura metodă e să recuperăm singuri organele.
Nu putem intra fără un organ recuperat.
Sunt peste tot în jurul nostru.
Glumeşti, nu?
Opreşte-te.
Nu. Opreşte-te.
- Nu! - Beth.
- O să murim. - Beth.
Putem să luptăm până afară.
Nu am venit până aici ca să fugim înapoi.
Ajută-mă.
Stai.
Nu pot.
Beth.
Nu pot să fac asta singur.
Vă rugăm puneţi organul recuperat în sertar.
O zi plăcută.
Vă rugăm, îndreptaţi-vă spre cea mai apropiată ieşire.
Nu e un exerciţiu.
O zi plăcută.
Stai cu mine.
Întotdeauna.
Stai cu mine.
A mai rămas doar unul.
Nu muri acum.
Ce faci?
O pierd.
A mai rămas doar unul.
Iisuse, e jalnic. Termină-l.
Nu muri!
Chiar merită?
Chiar merită ea asta?
Merită fiecare treabă pe care am făcut-o noi vreodată.
Pune-i capăt, Jake.
Acum.
Bine.
Destul cu prostiile astea. O s-o fac eu însumi.
Beth.
Fă-i o injecţie.
Fă-i injecţia.
Am reuşit.
Vă rugăm depuneţi 11 organe recuperate în sertar.
O zi bună.
Încă n-am terminat, amice.
Nu încă.
Pământ pârjolit. Exact cum i-ai spus băiatului.
Romanii... Erau nişte duri.
Organul nu este recunoscut. Încep procedura de izolare.
Veţi fi contactat de un administrator.
O zi plăcută.
Iisuse ce cald e.
Suntem la tropice.
Da, ştiu.
E cald.
Vrei să stai aici, să faci pe durul, sau ne distrăm şi noi puţin?
Iisuse, ce cald e. Nu?
Macho.
"Dansul recuperării"
Sună cam siropos.
Peter a publicat-o.
"Un adevărat clasic."
"Latura profundă a acestui autor este incredibilă."
Apar şi eu în asta?
Ce s-a întâmplat?
E doar o eroare. Va trece singură.
Poftim. S-a rezolvat.
Nivelul de endorfină e ridicat, sistemul limbic funcţionează la maxim.
Aveţi grijă.
Vreau să se simtă bine, da?
Da, dle. Nu vă faceţi griji.
Dacă cârligul l-ar fi lovit mai jos,
ar fi fost o problemă.
Reţeaua neurală M.5 e o adevărată capodoperă.
La ce se gândeşte?
Nu avem de unde să ştim.
Dar e fericit acum, nu?
Atâta timp cât plăteşte cineva pentru sistemul acesta.
Aveţi acolo 50 de livrări. Asta va achita inima
şi avansul pentru sistemul M.5.
Uniunea îmi poate opri din salariu pentru restul plăţii.
Dle!
Asta e încă vie.
Las-o. Mă ocup eu de ea.
Stai.
Vise plăcute, prietene.
Pentru traume neurologice puternice,
vă recomand reţeaua neurală M.5.
Avem o promoţie, luna aceasta.
18% pentru primul an, 24% după aceea.
De ce să renunţaţi la persoana iubită doar din cauza unui traumatism cerebral?
E barbar.
E o prostie.
Cu reţeaua neurală M.5, visele de ieri sunt realitatea de azi.
Imaginaţi-vă persoana iubită, trăindu-şi restul vieţii
într-o lume unde e mereu fericită
şi mereu îngrijită.
O datoraţi familiei dvs.
V-o datoraţi dvs.
Un suc pentru smintit?
De ce nu?
Noroc.
Traducere şi adaptare Nahrmer @ www.titrări.ro